1. HMOTA, POLIA, LÁTKY – Hmota je objektívna realita jestvujúca nezávisle od nášho vedomia. Má vlnový a časticový charakter. Vlnový prevláda u polí a časticový u látky. Možno ju rozdeliť na polia, častice. Pojmom polia sa označujú všetky známe fyzikálne polia – jadrové, magnetické, gravitačné a iné. Látky sa skladajú z atómov, iónov, molekúl alebo megamolekúl. Každá látka má svoju kvalitu (charakter látky) a akosť (stupeň kvality). 2. SÚSTAVY – Sústava je ohraničená časť hmoty. Sústava – určitý priestor obmedzený myslenými alebo skutočnými stenami, v ktorom sa vyskytujú určité látky. Sústavy rozlišujeme na : izolovaná – steny nedovolia výmenu ani častíc ani žiarenia, uzavretá – len žiarenie, nie častice, otvorená – aj častice, aj žiarenie. Ak sústavu tvorí jedna fáza ide o homogénnu sústavu, ak sústavu tvorí niekoľko fáz ide o heterogénnu sústavu. 3. PRVKY A ZLÚČENINY – Prvok je látka zložená z rovnakých častíc, zlúčenina je látka zložená z rôznych častíc. 4. ZNAČKY A VZORCE - Prvok je látka zložená z rovnakých častíc – charakterizuje ho značka, zlúčenina je látka zložená z rôznych častíc – charakterizuje ju značka ale i vzorec. Značka – má ju prvok, tvorí ju počiatočné veľké písmeno medzinárodného názvu + niektoré malé písmeno z tohto názvu. Vzorec – má ho zlúčenina, je zložený pomocou značiek prvkov, z ktorých sa zlúčenina skladá. Stechiometrický vzorec – vyjadruje základné zloženie zlúčeniny. Sumárny vzorec – udáva počet atómov. Konštitučný vzorec – vyjadruje poradie a spôsob akým sú atómy v molekule nadviazané. Môže byť rozvinutej alebo nerozvinutej forme. Geometrický vzorec – znázorňuje priestorové usporiadanie atómov alebo iónov v molekule. Konfiguračné vzorce – znázorňujú priestorové usporiadanie izomérov. Konformačné vzorce – podobne ako konfiguračné, vzniknú okolo osi. Elektrónový vzorec – vyjadruje počet elektrónov. 5. LÁTKOVÉ MNOŽSTVO – Látkové množstvo – vyjadruje množstvo látky. Jeho jednotka je mol. Mol – taký súbor častíc látky, ktorého hmotnosť v gramoch sa rovná relatívnej atómovej hmotnosti tejto látky. 1 M udáva Avogadrova konštanta – koľko atómov je v nuklide uhlíka 12C o hmotnosti 12g. 6. ZMESY, ROZTOKY – Zmes je sústava zložená z niekoľkých rôznych chemicky čistých látok. Roztok je určitá forma zmesy (disperzná sústava). V roztoku jedna z látok musí byť vo väčšej koncentrácii – rozpúšťadlo, ako ostatné – rozpustené látky. Poznáme tieto roztoky – nenasýtené, nasýtené, presýtené. 7. STAVBA ATÓMU – Atómy – základné stavebné častice, ktoré sa skladajú z kladne nabitého jadra obklopeného elektrónmi, ktoré tvoria elektrónový obal atómu a majú záporný náboj. Atóm je vlastne elektroneutrálny. 8. JADRO ATÓMU – Jadro atómu sa skladá z dvoch mikročastíc – protónov Z (Toto číslo sa rovná počtu elektrónov v atóme a tiež udáva poradie prvku v periodickej sústave prvkov.) a neutrónov N. Spoločne sa tieto mikročastice natývajú nukleóny A. A = Z + N 9, 10. ELEKTRÓNOVÝ OBAL, KVANTOVÉ ČÍSLA – elektróny existujú v silovom poli jadra na vrstvách s konštantnou energiou. Energia sa mení len pri prechode z jednej stacionárnej hladiny na druhú. Hmotnosť el. obalu je menšia ako 1 % hmotnosti atómu. Stav elektrónov možno popísať pomocou kvantových čisel – hlavné n 1,2,3,4....... vedľajšie l 0,1,2,.......(n-1) – s, p, d, f magnetické m -1,0,1 spinové (spin) -1/2, 1/2 11. PERIODICKÁ SÚSTAVA PRVKOV – po objasnení štruktúry atómu a významu protónového čísla bol upresnený pôvodný Mendelejov per. zákon takto – Vlastnosti prvkov sú periodickou funkciou ich protónového čísla. 12. MOLEKULY – základnými stavebnými jednotkami väčšiny látok sú molekuly (jednotky zložené z atómov). Molekuly prvkov sú homonukleárne, zlúčenín sú heteronukleárne. 13. VAZBY V MOLEKULÁCH – nepolárna kovalentná väzba, polárna kovalentná väzba, iónová väzba, kovová väzba, koordinačná väzba 14. CHEMICKÉ REAKCIE – Chemická reakcia má svoje časti: A + B = C A,B – substráty, C – produkt vratné chem. reakcie A + B – AB bočné chem. reakcie A + B – C D následné chem. reakcie A – B – C - .............. -P		15. KATALÝZA A KATALYZÁTORY – katalyzátor je látka, ktorá zvyšuje rýchlosť chemickej reakcie. Katalýza môže byť homogénná – katalyzátor je v rovnakom skupenstve ako produkt, heterogénná – katalyzátor je v inom skup. ako produkt. Autokatalýza – jav, pri ktorom katalyzátorom je niektorý z produktov reakcie. 16. ENERGETIKA CHEM. REAKCIÍ – základné chemické zákony – zákon zachovania hmotnosti a energie, zákon stálych pomerov zlučovacích, násobných pomerov zlučovacích, zákon stálych pomerov objemových, avogardov zákon. 17 – ROVNOVÁŽNE STAVY – Sústava je v rovnovážnom stave ak v nej neprebieha za daných vonkajších podmienok žiadny samovoľný dej. Ustálený stav je stav sústavy, v ktorom udržiavanie nemenného zloženia sústavy je sprevádzané neustálou zmenou energie. Systém ustavične prijíma energiu z okolia. 18. ELEKTROLYTY, KYSELINY A ZÁSADY – Elektrolyty sú látky, ktoré sa pri tavení alebo pri rozpúšťaní v polárnom rozpúšťadle rozpadajú na ióny. Tento dej sa volá elektrolytická disociácia. Kyselina je látka schopná odovzdávať protón inej látke – kyselina je donor protónu. Zásada je taká látka, ktorá je schopná od inej látky prijať protón – hovoríme o akceptore protónu. 19. Stupnica pH je stupnica, ktorá bola zavedená pretože počítanie so zápornými exponentami je nepraktické pH>7 sú zásadité pH=7 neutrálne pH<7 kyslé 20. GALVANICKÉ ČLÁNKY – ak sa vytvoria sústavy, v ktorých pri vonkajšom spojení dvoch elektród dochádza k samovoľným reakciám elektroaktívnych látok a sústava poskytuje elektrickú prácu hovoríme o galvanickom článku. 21. Výrobné operácie a procesy – uskutočňujú sa vo vhodných výrobných zariadeniach – nádobách, strojoch, linkách, ktoré môžu byť viacúčelové, univerzálne alebo špeciálne len pre určitú výrobu a konkrétnu časť technologického postupu. 22. Výrobné operácie sú také časti technologického postupu pri ktorých nedochádza k látkovej premene (doprava, filtrácia) – mechanické, tepelné, difúzne 23. Technologické procesy sú také časti technologického postupu, pri ktorých dochádza k látkovej premene – rozlad, oxidácia. 24. Vodík H je nedýchateľný bezfarebný plyn bez chuti a zápachu. Je najľahší plyn, v prírode sa vyskytuje voľný vo vzduchu a viazaný v zlˇučeninách. Horí modrastým plameňom. Tvorí zlúčeniny – anorganické (hydridy, kyseliny, hydroxidy, soli), organické (uhľovodíky a ich deriváty) 25. VZÁCNE PLYNY – skupinu vzácnych plynov tvoria tieto plyny (bezfarebné): Hélium He, Neón Ne, Argón Ar, Kryptón Kr, Xenón Xe, Radón Ra. 26. TECHNICKÉ PLYNY – Technické plyny – používajú sa v technickej praxi, prepravujú sa v kvapalnom alebo plynnom stave v oceľových flašiach a tieto treba chrániť pred pádom, otrasmi, priamym slnkom, ohňom.... 27. Vzduch tvorí plynný obal Zeme – atmosféru. Hlavné zložky vzduchu sú najmä Dusík, Kyslík, Argón a oxid uhličitý. Okrem toho sa vo vzduchu môže nachádzať ešte aj voda, amoniak, oxid siričitý, sadze, popol a mikroorganizmy. 28. KYSLÍK O je bezfarebný plyn bez chuti a zápachu, je ťažší ako vzduch. Skvapalnený má modrastú farbu. Rozpúšťa sa vo vode a alkohole. Je najrozšírenejší prvok na zemskom povrchu. kyslík sa s väčšinou prvkou zlučuje a tvorí oxidy, peroxidy a hyperoxidy. 29. HALOGÉNY – medzi halogény patrie tieto prvky – Fluór F, Chlór Cl, Bróm Br, Jód I, Astát At. Vo valenčnej sfére majú 7 elektrónov a majú snahu získať ďaľší elektrón aby mali v nej oktet. správajú sa ako nekovy a sú veľmi reaktívne. Ich atómy majú najvyššiu elektronegativitu. 30. KYSELINA CHLÓROVODÍKOVÁ – HCl – je vodný roztok chlórovodíka, používa sa pri galvanizácii, pri výrobe chloridov, chlóru a farbív, vyrába sa rozkladaním chloridu sodného kyselinou sírovou alebo synteticky priamo z chlóru a vodíka. Rozp´úšťa väčšinu kovov okrem medi a vzácnych kovov.		31. SÍRA S – je krehrá žltá látka, nerozpúšťa sa vo vode ale v sírouhlíku. V prírode sa nachádza voľná v ložiskách zväčša sopečného pôvodu. Používa sa na výrobu kyseliny sírovej, sírouhlíka, siričitanov a sulfidov. za normálnej teploty je pomerne stála, ale pri vyššej teplote reaguje s mnohými kovmi i nekovmi. Zapálená horí za vzniku oxidu siričitého SO2. 32. Kyselina sírová H2SO4 - bezfarebná olejovitá kvapalina, bez zápachu, jedovatá, vo vode sa rozpúšťa, na vzduchu pohlcuje vodné pary a organickým látkam odoberá vodík a kyslík, zriedená rozpúšťa kovy, pričom sa uvoľňuje vodík, koncentrovaná pôsobí ako oxidovadlo. Je najdôležitejšia priemyslová kyselina používa sa na výrobu priemyselných hnojív, kyseliny chlórovodíkovej, v pyrotechnike, pri výrobe umelých vlákien, liečív, na plnenie akumulátorov.... 33. Selén Se sa nachádza popri zlúčeninách síry v pyritoch vo forme selenidov. Najstálejší je tzv. kovový selen, ktorý má sivú farbu. Je nerozpustný vo vode a je jedovatý. Telúr Te – je polokov, nerozpúšťa sa vo vode ale v kyseline sírovej a v KOH. Zle vedie teplo a elektrinu. 34. Dusík N – je plyn bez chuti a zápachu, ľahší ako vzduch, nehorí a horenie nepodporuje. Je málo rozpustný vo vode i alkohole. V prírode sa vyskytuje voľný i v zlúčeninách. Vzduch obsahuje až 78,08% Dusíka. Reaguje s väčšinou látok až privysokej teplote. 35. Amoniak NH3 – je najdôležitejšia zlúčenina dusíka a vodíka. Je to bezfarebný, štiplavo zapáchajúci jedovatý plyn. Dobre sa rozpúšťa vo vode a ľahko sa skvapaľnuje. Je dôležitou chemickou surovinou pre výrobu plastov, hnojív, kyseliny dusičnej, sódy, plastov, výbušnín, chladiva do chladiacich strojov. 36. Kyselina dusičná HNO3 – bezfarebná kvapalina, veľmi korozívna, je dobre rozpustná vo vode, s alkoholom vybuchuje, na vzduchu dymí a pohlcuje vodné pary. Na svetle sa rozkladá, uvoľňuje sa kyslík a oxidy dusíka a sfarbuje sa na žlto, rozpúšťa kovy, má silné oxidačné účinky, leptá kožu, používa sa na výrobu priemyselných hnojív, v pyrotechnike, farbív, liečív, kyseliny sírovej, dusičnanov... Soli: Dusičnan amónny NH4NO3 Dusičnan vápenatý Ca(NO3)2 Dusičnan sodný NaNO3 Močovina CO(NH2)2 37. FOSFOR P – sa vyskytuje v štyroch alotropických modifikáciách – ako biely, červený, čierny a fialový. V prírode sa vyskytuje vo fosforečnanoch. Zlúčeniny fosforu: Fosfán PH3 je bezfarebný plyn zapáchajúci po rybách, Difosfán P2H4 – je bezfarebná kvapalina, Oxid fosforečný P4O10 – vzniká spalovaním fosforu na vzduchu. Je to tuhá biela látka, silne hygroskopická. S vodou poskytuje kyselinu trihydrofosforečnú H3PO4. Chlorid fosfority PCl3 je bezfarebná kvapalina ostrého zápachu, dráždi na slzenie a na vzduchu dymí. 38. UHLÍK C – čistý uhlík sa vyskytuje v dvoch alotropických modifikáciách – diamant a grafit. Je pomerne málo reaktívny, s inými prvkami reaguje až pri vyššej teplote. Spolu s vodíkom tvorí zlúčeniny uhľovodíky. 39. Acetylén – bezfarebný horľavý plyn, rozpustný vo vode i alkohole, používa sa v priemysle farbív, na výrobu liehu, kyseliny octovej – je to uhľovodík. 40. SÓDA – uhličitan sodný – rozpustná v absolútnom alkohole, používa pri výrobe skla, hydroxidu sodného, pri farbení bavlny a lanu.... POTAŠ – uhličitan draselný – bezfarebná látka rozpustná vo vode, získava sa z dreveného popola, z liehovarských výpalkov, používa sa pri výrobe mydla a v textilnom priemysle pri farbení. 41. SÍROUHLÍK CS2 – je to bezfarená kvapalina, rozpustná v alkohole, ľahko zápalná a jej pary tvoria so vzduchom výbušnú zmes. Používa sa pri výrobe celofánu, gumárenských chemikálií, pesticídov a iných látok. 42. KREMÍK Si – nerozpustný vo vode, v prírode sa nachádza len v zlúčeninách, má štruktúru diamantu, je málo reaktívny, reaguje až pri vysokých teplotách. Kremík Si – s vodíkom dáva silány, s kovmi dáva silicidy, s halógénmi dáva halogenidy. Najdôležitejšia zlúčenina je oxid kremičitý SiO2 – je základom výroby skla. Používa sa v elektrotechnike, v hutníctve a pre chemické výroby. 43. SKLO – homogénná a izotropná látka, vyrába sa tavením príslušných surovín a ochladzovaním ich taveniny tak aby neprebehla kryštalizácia. Sklo – podľa základných surovín		sa rozlišuje na: Vápenaté a olovnaté sklo, Sodno-vápenaté sklo, Draselno-vápenaté sklo, Borité sklo 44. BÓR B – v mnohom sa podobá kremíku, používa sa na brúsenie diamantov a ako prísada do oceli na zvýšenie jej tvrdosti. V prírode sa vyskytuje v podobe zlúčenín. 45. LÍTIUM Li – je striebrobiely kov, ťažný, kujný. Je to najľahšia tuhá látka. Lítiové zlúčeniny sa pripravujú z kremičitanov a používajú sa na zvýšenie žiaruvzdornosti, zváranie hliníka, v pyrotechnike. 46. SODÍK Na – na reze je striebrobiely, lesklý, ľahší ako voda. Oxiduje pri normálnej teplote, stráca lesk, zahriaty sa zapaluje, horí žltým plameňom. Používa sa v priemysle farbív a v organickej chémii. Hydroxid sodný NaOH – je rozpustný vo vode a lkohole, pri rozpúšťaní uvoľnuje teplo. Využíva sa v kožiarskom priemysle, pri výrobe mydla, pri výrobe buničiny. Soli sodíka – oxid sodný Na2O a peroxid sodíka Na2O2 – používajú sa ako oxidovadlá pri bielení. 47. DRASLÍK K – biely mäkký a na vzduchu nestály kov. S vodou reaguje prudšie ako sodík, horí fialovým plameňom. Uchováva sa podobne ako sodík v petroleji. KOH – silný hydroxid ktorý sa používa na výrobu mydla, potaše a vo farbiarstve. Soli draslíka – chlorid draselný KCl – na prípravu draselných solí a ako hnojivo, Jodid draselný KI – na prípravu mastí, Kyanid draselný KCN – prudký jed 48. KOVY ALKALICKÝCH ZEMÍ – Berílium – bielosivé kryštáliky, nerozpustný vo vode, veľmi tvrdý. Horčík – striebrobiely kov, kujný, ťažný, používa sa ako redukovadlo, pri výrobe fotografií, v pyrotechnike, na výrobu ťažkých a ľahkých zliatin. Vápnik – striebrobiely kov, silného lesku, mäkký, na vzduchu oxiduje, uchováva sa v petroleji. Stroncium – vlastnosti ako vápnik, rozpúšťa sa v kyselinách, má červený plameň. Báryum – striebrobiely kov, rozkladá vodu má zelený plameň, má bezfarebné zlúčeniny. 49. MEĎ Cu – červenkastý kov, kujný, tepelne a elektricky dobre vodivý, ľahko rozpustný v HNO3 a horúcej H2SO4. Na vlhkom vzduchu sa pokrýva medenkou. Zliatiny – mosadz, bronz. 50. HLINÍK Al – biely, vodivý kov, pomerne stály, ako prášok sa ľahko zapaľuje, je to silné redukovadlo. Zliatiny – dural, magnalium, silumín. Sú ľahké, tvrdé, pevné, dobre sa zlievajú a obrábajú. Hliník sa vyrába z bauxitu. 51. ARZÉN As – vodivý, oceľovosivý, krehký, na vzduchu horí namodralým plameňom. Používa sa na výrobu kovov, v pyrotechnike, na výrobu zlúčenín arzénu. ANTIMON Sb – veľmi krehký kov, používa sa na výrobu liecív, moridiel a do zliatín. BIZMUT Bi – kryštalický, lesklý, krehký kov, stály, zle tepelne vodivý. 52. ZINOK Zn – modrosivý krehký kov, jeho pary horia modrozeleným plameňom na biely prášok ZnO, pokrýva sa vrstvičkou hydrouhličitani zinočnatého, dobre sa rozpúšťa v kyselinách, jeho soli sú jedovaté. KADMIUM Cd – biely, lesklý, ohybný kov na vzduchu stály. Používa sa pri výrobe ložiskových zliatín. ORTUŤ Hg – jediný kvapalný kov, ťažký, dobre vedie teplo i elektrinu, je stála, pary sú jedovaté. Používa sa na extrakciu striebra a zlat z rúd, v lekárstve... 53. CÍN Sn – stiebrolesklý mäkký kov, dobre kujný. Odolný voči vzduchu, vode, zriedeným kyselinám a hydroxidom. Rozpúšťa sa v kyselinách a zásadách za vzniku cínatanov a cinatých solí. 54. OLOVO Pb – Svetlosivý kov, zle vodivý, pohlcuje rádiové a rongenové lúče. Dobre sa rozpúšťa n HNO3 a v horúcej H2SO4. Rozpustené zlúčeniny sú jedovaté. 55. CHRÓM Cr – sivobiely kov, lesklý, tvrdý, ťažko taviteľný. Používa sa do zliatín, v ktorých zvyšuje pevnosť, tvrdosť, ťažnosť i odolnosť voči teplote a chemickým látkam. MOLYBDÉN Mo – lesklý, striebrobiely ťažkotaviteľný vzácny kov. Stály na vzduchu, rozpustný v HNO3 a v H2SO4. Používa sa pri legovaní ocele. WOLFRÁM W – biely, kryštalický ťažný a kujný kov, stály na vzduchu. Použitie – do ocelí, vlákna žiaroviek. 56. VANÁD V – biely kryštalický lesklý tvrdý ale krehký kov. Používa sa ako prísada do ocelí. TANTAL Ta – biely lesklý ťažký kujný kov. Podobá sa na platinu. Je súčasť chirurgických prístrojov. TITAN Ti – kov odolný voči korózii, elektricky vodivý, prísada do ocele. MANGÁN Mn – sivý, tvrdý, krehký. Nestály na vzduchu. Rozpúšťa sa ľahko v minerálnych kyselinách na soli (namganaté).

57. ŽELEZO Fe – striebrobiely mäkký kujný kov, oxiduje za vzniku hrdze. Rozpúšťa sa najmä v zriedených kyselinách. Vyrába sa redukciou zo železných rúd koksom vo vysokých peciach. Skujňovaním surového železa dostaneme oceľ. 58. NIKEL Ni – magnetický, kujný, ťažný, pevný kov. Na v zduchu a vode je stály. Rozpúšťa sa v minerálnych kyselinách. Dôležitá zliatina je so železom – niklová oceľ. KOBALT Co – oceľovosivý, lesklý, ťažný, kujný a magnetický kov, stály aj na vzduchu aj vo vode. Rozpustný v minerálnych kyselinách. Používa sa na výrobu rýchloretných magnetických ocelí. 59. STRIEBRO Ag – kov, vynikajúca ťažnosť, kujnosť, z 1g striebra až 1800m drôtu. Najlepší vodič tepla a elektriny, stály na vzduchu. Použitie – výroba šperkov, mincí, elektr. priemysel. PLATINA Pt – biely kov, ťažný, kujný, pevný, zvárateľný, stály na vzduchu. Rozpustný v lúčavke kráľovskej. Výroba šperkov, zrkadiel, elektrotechnika, katalyzátor. OSMIUM Os – sivobiely kov, lesklý, tvrdý, krehký. Použitie – katalyzátor, zliatiny s platinou. IRIDIUM Ir – sprevádza osmium a platinu, najťažší kov, biely, krehký, tvrdší ako platina. 60. CHEMICKÉ PRINCÍPY FOTOGRAFIE – základom zobrazenia obrazu na fotografických materiáloch je schopnosť zlúčenín striebra s halovými prvkami reagovať na určitú časť spektra elektromagnetického žiarenia, hlavne na viditeľné svetlo. Pôsobením svetla vzniká v halogenidoch striebra okom neviditeľný latentný záznam obrazu. 61. KORÓZIA KOVOV A OCHRANA PRED ŇOU – korózia – samovoľne prebiehajúci proces znehodnocovania kovových materiálov pôsobením vonkajšieho okolitého prostredia. Ochrana – mechanické povrchové úpravy, chemická ochrana, pasivácia (ponor. do konc. kyseliny) príprava zliatin, elektrochemická úprava – galvanické pokovovanie. 62. UHLÍK V ORGANICKÝCH ZLÚČENINÁCH – atóm uhlíka je v organických zlúčeninách štvorväzbový, všetky jednoduché väzby uhlíka sú rovnocenné, atómy uhlíka majú schopnosť vytvárať stabilné reťazce otvorené rovné a rozvetvené, a uzavreté, viažu sa jednoduchými, dvojitými a trojitými väzbami. 63. VZÁJOMNÝ VPLYV ATÓMOV V ORG. ZLUČ – v prípade polárnej väzby, kedy dochádza ku vzniku čiastkových nábojov, sa presun elektrónového páru jednoduchej väzby medzi dvomi atómami prejaví aj na ďaľších susediacich väzbách. Dochádza k následnej polarizácii väzieb – indukčný efekt (kladný, záporný). Polarizácia dvojitých väzieb – mezomérny efekt (kladný, záporný) 64. VAZBY V ORG. ZLÚČENINÁCH – prevládajú kovalentné väzby – jednoduché C – C, C – H, C – S, dvojité C = C, C = O, trojité. Počet kovalentných väzieb v molekule sa nazýva väzbovosť. 65. REAKCIE V ORG. CHÉMII – Adícia (pripojenie) – zmena dvojitej (trojitej) väzby na jednoduchú (dvojitú) bez vzniku vedľajšieho produktu. Eliminácia (odštiepenie) – opak adície – odšiepenie jednoduchej látky. Substitúcia (zámena) – nahradenie atómu (skupiny) iným atómom (skupinou). Prešmyk – presun elektrónov v rámci jednej molekuly za vzniku stabilnej zlúčeniny. Oxidácia a redukcia. 66. IZOMÉRIA – jav, že dve alebo viacero látok, ktorých molekuly sú zložené z rovnakého počtu zúčasnených prvkov, nemajú rovnakú štruktúru. Typy izomérov: Konštitučné izoméry – rovnaké sumárne, ale odlišné konštitučné vzorce. Tautoméria – izoméry, ktoré sa odlišujú polohou vodíka. Mezoméria – krajné elektrónové usporiadanie v molekule. Stereoizoméria – konformačné izoméry, konfiguračné izoméry. Optické izoméry – predmet a jeho obraz v zrkadle – otáčaním v priestore sa nedajú zjednotiť. 67. ALKÁNY A CYKLOALKÁNY – Alkány- uhľovodíky s jednoduchými väzbami. Tvoria homologický rad s homologickám prírastkom CH2. Kvapalné alkány – zložkou palív (pri oxidácii uvoľnujú veľa tepla), tuhé alkány sú zložkou parafínu a mazacích olejov. Cykloalkány – majú uzavretý reťazec. Najznámejší je cyklohexán – používa sa pri výrobe chemických vlákien. 68. ALKÉNY A ALKÍNY – Alkény – uhľovodíky s najmenej jednou dvojitou väzbou. Polymerizácia alkénov je dôležitá pre výrobu plastov. Alkíny – s trojitou väzbou. Najznámejší je acetylén – bezfarebný plyn, zmes so vzduchom po zapálení vybuchuje, technické použitie pri zváraní.		69. ARÉNY – aromatické uhľovodíky – benzén a uhľovodíky od neho odvodené. 70. HALOGÉNDERIVÁTY UHĽOVODÍKOV – majú v molekule jeden atóm vodíka nahradený atómom halogénu (Cl, B, I, F) – metylchlorid, chloroform, vinylchlorid... 71. DUSÍKOVÉ DERIVÁTY UHĽOVODÍKOV – nitrozlúčeniny – na uhlík naviazaná charakteristická skupina –NO2 , amíny – náhrada vodíkov v amoniaku uhľovodíkovými zvyškami (anilin), primárne – skupina –NH2, sekundárne –NH, terciálne –N 72. KYSLÍKOVÉ DERIVÁTY UHĽOVODÍKOV – hydroxyzlúčeniny – alkoholy – náhrada vodíka skupinou –OH – metanol, etanol, glycerol, fenoly – hydroxyderiváty benzénu – fenol, krezol... ÉTERY – náhrada atóma vodíka v hydroxylovej skupine v alkoholoch a fenoloch alkylom alebo arylom – dietyléter = éter – narkotické účinky. 73. KARBONYLOVÉ ZLÚČENINY – majú jednu alebo viac karbonylových skupín –C=0. Aldehydy –CH=0 –formaldehyd, ecetaldehyd. Ketóny –C=O –acetón – technický význam, so vzduchom výbušná zmes. Chinóny – cyklické diketóny – benzochinón. 74. KARBOXYLOVÉ KYSELINY A ICH DERIVÁTY – majú jednu alebo viac skupín –COOH – kyselina mravčia, benzoová. Deriváty: substitučné: okrem –COOH ešte ďaľšia funkčná skupina (halogénkyseliny, aminokyseliny) funkčné: náhrada – OH skupiny karboxylu inou skupinou (atómom) (halogenidy, amidy, estery), organické zlúčeniny anorganických kyselín – technický význam (močovina). 75. HETEROCYKLICKÉ ZLÚČENINY – majú v molekule heteroatóm –O, -S, -N. 5 článkové heterocykly: pyrol, pyrazol, indol. 6 článkové heterocykly: uracil, cytozin, chinolin. 76. ORGANOKOVOVE ZLÚČENINY – obsahujú väzbu C-kov. Osobytný typ Grignardove činidlá – tetraetylovo, trialkyhliníky. 77. ORGANOKREMIČITÉ ZLÚČENINY – obsahujú väzbu C-kremík. Silány, silikóny (-Si-O-) odpudzujú vodu, používajú sa ako nátery, mazacie oleje. 78. SUROVINY PRE ORGANICKÉ VÝROBY – zemný plyn, ropa, uhlie (fosílne suroviny), etín, anilín (syntetické suroviny), drevo, vlna (prírodné suroviny), tuky, proteíny, farbivá, vitamíny.... 79. PALIVÁ, VÝROBA KOKSU – palivá sú látky premenou ktorých sa získava tepelná energia. Premena = horenie paliva = rýchle prebiehajúca chemická reakcia spojená s uvoľnením svetla a tepla. Rozdelenie: podľa pôvodu – prírodné, upravené podľa skupenstva: tuhé, kvapalné, plynné Koks – výrobok vyrobený z čierného uhlia jeho tepelnou úpravou bez prístupu vzduchu – karbonizáciou v koksárenských peciach. 80. Ropa – zmes uhľovodíkov a minoritných sprievodných kontaminujúcich látok, je to hustá kvapalina, má osobitný zápach. 81. MAZADLÁ – látky, ktorých úlohou je zmenšovať trenie v dotykových miestach dvoch navzájom sa pohybujúcich telies. Na mazadlá sa však kladú aj ďaľšie požiadavky, a to zabezpečenie odvodu tepla, pôsobiť ako tesniaci činiteľ, zbavovanie činných povrchov nečistôt, chrániť kovové povrchy pred koróziou. Mazadlá sa podľa skupenstva delia na plynné, kvapalné (mazacie oleje), konzistentné (plastické mazivá) a tuhé (grafit). 82. Tenzidy – sú chemické zlúčeniny znižujúce povrchové napätie na fázovom rozhraní. Používajú sa v čistiacich a pracích prostriedkoch, v textilnom priemysle, pri výrobe plastov, pri spracovaní ropy, koží, v kozmetike.... Delia sa na: aniónové, katiónové, neiónové, amfolitické. 83. Polyméry – sú makromolekuly poskladané z monomérov, počet monomérov závisý od druhu polyméru a môže dosahovať aj státisíce, používajú sa vo všetkých odvetviach. 84. Prírodný kaučuk – je polymér izoprénu, pričom monoméry sú obyčajne spojené do reťazca cez 4. na 1. uhlík. Syntetický kaučuk sa vyrába z radu monomérov butadiénu, chlórbutadiénu a styrénu. 85. Chemické vlákna - základnou surovinou pri ich výrobe je buničina. Poznáme napr. chemlon.		86. Buničina – vyrába sa z dreva. Drevo je najdôležitejšia prírodná obnoviteľná surovin. 87. Náterivá a farbivá – náterivá – všetky výrobky, ktoré sa nanášajú na predmet a vytvoria na ňom pevný, súdržný a priľnavý povlak – náter alebo náterový film. Farbivá – sú nenahraditeľnou zložkou náteriv – označujú sa aj ako pigmenty. 88. LIEČIVÁ – látky používané na prevenciu, diagnózu a terapiu chorôb alebo na ovlyvňovanie fyziologických funkcií. Rozdeľujú sa na liečivé látky, liečivé prípravky a lieky. Chemicky sú veľmi rôznorodé látky. Preto sa obyčajne delia podľa účinku. Najvýznamnejšie skupiny liecív sú: Anestetiká, Analgetiká, Hypnotiká a sedatíva, Psychofarmaká, Chemoterapeutiká. 89. PESTICÍDY – sú chemické zlúčeniny, ktoré hubia niektorých rastlinných alebo živočíšnych škodcov. Insekticídy sú pesticídy účinné proti hmyzu, herbicídy proti burinám. Chemické prípravky spôsobujú vážne problémy v životnom prostredí. 90. VÝBUŠNINY – sú zlúčeniny schopné pri náraze alebo zvýšenej teplote rozložiť sa za uvoľnenia veľkého množstva tepla a plynov. Táto premena je spojená s tlakovým, zvukovým a svetelným efektom a nazýva sa výbuch alebo explózia. Výbušniny sa delia na streliviny, trhaviny a traskaviny. 92. ný, natý, itý, ičitý, ičný, ový, istý, ičelý halogenidy: -1 kyslík, síra: -2

2005-02-11T12:33:21